For millioner av år siden, i en fjern galakse...
Vi kan ikke lenger skjule våre veier.
Og vi burde det heller ikke.
Oriene har samlet armeer og er på vei for å utrydde oss.
Alt vi tror, alt vi er, er en fornærmelse i deres øyne.
De vil ikke gi seg før de har ødelagt hvert eneste lille bevis
som motsetter seg deres fanatisme.
Vi har ikke noe valg. Vi har forsøkt å diskutere fornuftig.
Vi kan kjempe. Bruke hva vi vet for å gi dem motstand.
- Vi er så få sammenlignet med dem. - Arken kan forandre alt.
Er tvungen indoktrinering løsningen?
Du ville nektet oriene selve kjernen i selvet.
Det er ikke noe forskjell fra mordet de planlegger.
Den eneste moralske måten å forandre noens sinn,
å få dem til å se sannheten, er å presentere bevis.
Vi tror på den systematiske forståelsen av den fysiske verden
gjennom observasjoner og eksperimenter, gjennom argumenter og debatter,
men mest av alt den frie vilje. Jeg vil ikke gå på akkord
med min hengivenhets grunnleggende læresetninger for å bevare det.
Vi erkjenner arkens utrolige teknologiske potensial.
Og den faren en slik kraft står for.
Den vil ikke bli brukt som et våpen mot oriene.
Debatten om den saken er nå avsluttet.
Litt hjelp, takk?
Dakara-ruinene.
Nåtid.
Tror du virkelig det er denne?
Den er dekket med antikkenes skrift.
Symbolene er fra den eldste dialekten jeg kjenner.
Det står: "Trygt bevart er det gamles noe."
Hva er dette noe, Daniel?
Hvis jeg visste det, ville jeg ikke ha brukt det ordet.
- Hvorfor svarer jeg henne? - Slutt å klage og åpne den.
- Vi kan ikke bare åpne den. - Hvorfor ikke?
Hvis dette er det jeg tror, er det kraftig antikk teknologi
som kan få folk til å tro at oriene...
- Ikke er guder. -...Ikke er guder.
Så vidt vi vet.
Vi tror allerede det. Så bare åpne den.
Så vidt vi vet, sa jeg.
Kanskje andre ting også.
Kanskje vi burde tro disse tingene.
Spiller ingen rolle.
Vi kan ikke bare åpne den.
Se på hendene mine. De er ru og blør.
Jeg har brukket hver eneste negl.
Vi har vært her ute i brennende hete i flere dager.
- Jeg har ikke dusjet. - Det har ingen av oss.
Det er smertelig åpenbart.
Ifølge deg, så er denne gamle kista
vår redning fra ori-hærens undertrykkelse.
Den beste og kanskje eneste sjansen vi har.
Hvor mange hull i bakken har vi gravd?
- Hjelp meg å huske. - Mange.
Alle årene jaffaene var her,
var Dakara første landingsplass
til alteranene i galaksen.
Mener du at de aldri lette etter antikk-gjenstander?
Noen få gjenstander ble utgravd og katalogisert
da byen ble gjenbygget.
Men med endringer i ledelsen,
-dårlig tid og lite arbeidskraft... - Ja da, ja da, bla, bla.
Men her er vi.
Endelig har vi kanskje funnet det, det ultimate våpenet,
så kan noen si hvorfor vi ikke kan bekrefte hellet vårt
-ved å åpne den? - Fordi den er forseglet!
Den vil ikke la seg åpne.
Hvorfor sa du ikke det før?
Jeg forsøkte, men du ville ikke slutte med jamringen din.
Nei, nei! Du kan ikke gjøre det!
Jeg sa jo at dette var teknologi. Du kan skade den.
Nedgravd i millioner av år.
Stille!
- Hva? - Hva?
Hei, unger, gjett hva?
Vi blir beskutt.
Jeg kan ikke huske å ha sendt ut invitasjoner til denne festen.
Vi må trekke oss tilbake!
Fremover!
- Hva gjør du? Vi må gå der. - Vi vet det.
- Det er for mange. - Det er ingen annen vei ut herfra.
Vi vet det!
- Nå? - Ja, nå hadde vært fint.
Kommandør, vi har dem fanget.
Vala, det er Tomin.
Kast ned våpnene og overgi dere, så vil dere bli spart.
Morsomt. Jeg skulle til å si det samme.
Vala, du må stole på meg. Din posisjon er blitt siktet inn fra rommet.
Overgi deg nå, eller bli tilintetgjort.
- Jeg tror vi må stole på ham. - Jackson?
Hva om vi får dem til å åpne den?
Det ville vel ikke vært det verste som kunne skje?
Greit.
Be dem komme inn.
Dere kan komme inn.
Jeg ser ikke mye bra ut.
Hei.
Hvordan går det?
Noe nytt?
- Hva gjør dere her? - Vi er sannelig på bølgelengde.
Du tok ordene ut av munnen min.
Hvordan visste dere vi var her?
Orienes kraft krever ingen utspørring.
Nå begynner moroa.
Hva er denne gjenstanden du har funnet?
Vent nå litt. Burde ikke du allerede vite det?
Din logikk.
Nei, vent, vent. Ingen grunn til å være vrange.
Jeg skal fortelle deg hva det er.
I denne arken ligger hemmeligheten til å ødelegge orienes hær,
og jeg tror det siste du ønsker å gjøre er å åpne den.
- Tror du jeg frykter dens innhold? - Det ville vært smart av deg.
Åpne den.
- Hørte du ikke hva jeg sa? - Åpne den!
Den er forseglet.
Vent! Nei!
Ok. Ikke helt hva jeg forventet.
Dumdristig er den som ikke følger veien.
Noen som vil vedde på hva han kommer til å si nå?
- Drep dem. - Kunne ha tjent litt penger på den der.
Prior. Jeg ga dem mitt ord.
Hvis de overga seg fredfullt, skulle de bli spart.
Ditt ord? Kun orienes ord betyr noe.
Opprinnelsens bok sier at sannheten er begynnelsen på veien.
Tomin, jeg begynner å bli lei av dine spørsmål.
Drep dem nå, ellers vil dere brenne i den evige pinsels ild.
Ikke gjør det. Han kan ikke skade deg, Tomin.
Vi stolte på deg.
Stol nå på meg.
- Avfyr våpnene! - Du tror han tester deg.
Men han presser deg til det,
fordi han innser at han, av en eller annen grunn ikke forstår,
er fullstendig kraftløs.
Drep dem!
Drep dem nå! Jeg befaler dere!
Stopp! Ikke skyt!
- Hvordan? - Her.
Jeg skal vise deg.
Vi bruker denne innretningen. Den nøytraliserer midlertidig deres evner.
CHEYENNE FJELLANLEGG
Ifølge Tomin,
så planlegger orienes korstog å sende en ny bølge med skip
gjennom superporten i nær fremtid.
Et koordinert angrep mot jorden kan være nært forestående.
Det var litt lite spesifikt.
Ja. Jeg tror priorene er meget strenge med hvilke detaljer de oppgir.
Synd du ikke fant den ekte arken.
- Ja, sir. Men det var verdt forsøket. - Annen nyttig informasjon?
Tja. Akkurat nå begynner Tomin å innse
at han har viet livet sitt til å tjene falske guder.
- Å, flott. Hva vil nå han? - Hvem er det?
Bli med inn. Like greit at du møter ham.
General. Oberst Mitchell. Jeg gjenkjenner deg fra mappen din.
Mitchell, dette er James Marrick, IOA-observatør.
Jeg er en stor fan, oberst. Det er en glede å få møte deg.
Hva skjedde med Woolsey?
Tiden hans gikk med til Atlantis-ekspedisjonen,
noe jeg, sant og si, er takknemlig for. Det er en ære for meg å være her.
Du har gjort en helt utmerket jobb
under svært vanskelige omstendigheter.
Jeg får nok ikke mye å gjøre her,
annet enn å holde meg unna deg.
Hva er det du vil?
Jeg tror reglene krever at jeg informerer deg om at jeg vil
-avhøre fangen personlig. - Hvilken fange?
Rapporten din omtaler ham som Tomin. Uten etternavn.
Vi ser på ham mer som en gjest.
Så klart. Min feil.
Jeg antar den fiendtlige kommandøren med vår ødeleggelse i sinne
har blitt gitt behagelig losji?
Ja. Han har forandret seg.
Skjerp deg, oberst.
Sier ikke alle skurker det etter man har fanget dem?
Faktisk så fanget han oss, før han overga seg.
Og folkene mine har allerede avhørt ham.
Jeg forstår. Beklager.
Jeg ønsker ikke å fornærme noen her.
Mine overordnede har bedt meg om å lage en rapport på denne saken,
og som ny i jobben ønsker jeg ikke å skuffe dem.
Du forstår.
Selvsagt.
Takk.
Det er svært spennende for meg å få jobbe her sammen med deg.
Faktisk så pleide jeg å gjøre den jobben du gjør nå, oberst.
Du vet jeg bare forsøker å gjøre jobben min.
- Takk, Marrick. - General. Oberst.
Han pleide å gjøre det jeg gjør?
Hva betyr det? Hva er hans bakgrunn?
Tidligere CIA, hemmelige tjenester.
Flott. Så IOA har en av våre egne spioner til å spionere på oss?
LOA valgte ham nok for en spesiell grunn.
Har en følelse av at vi kommer til å savne Woolsey.
Oriene er døde og forsvunnet?
Som vi sa, vi vet ikke nøyaktig.
Vi vet vi sendte et våpen til ori-galaksen
som var ment å skulle utrydde dem alle.
Men ikke tilbederne?
Nei, ikke mennesker. Bare de opphøyde vesenene.
Jeg vet det høres komplisert ut, men poenget er, om vi ikke stopper det,
kan dette hellige korstoget i orienes navn ende i et blodig kaos for alle mennesker.
Et bortkastet blodig kaos.
Og håpet er at denne arken vil overbevise dem som fortsatt tror på oriene
til å slutte å tro på det de gjør?
På antikk kalles det armeria verimas.
Fritt oversatt betyr det "sannhetens ark".
Jeg har ingen rett til å si det, men det føles galt.
Jeg sier ikke at det er rett.
Alteranene mente ikke det var riktig å bruke den,
ellers ville ikke dette vært aktuelt.
Men sammenlignet med blodbadet vi kan stå overfor...
Vi tror arken kan hjernevaske folk
til å tro hva enn den er programmert til.
Men hvordan visste dere hvor å lete?
Vi gjorde ikke det.
Den kista vi fant var tydeligvis ikke arken.
Likevel må du ha hatt en anelse.
Jeg har hatt synet flere ganger.
Daniel delte for en kort periode sitt sinn med en alteraner ved navn Merlin.
Hans bevissthet er borte nå, men det var han
som hjalp meg å bygge innretningen som skulle ødelegge oriene.
Vi tror disse synene kan være rester etter Merlins minner,
lagt igjen med vilje for å lede oss i retning av arken.
Og du tror jeg er gal som tror på oriene?
Ikke gal, Tomin. Men du tok feil.
Dere har begge lest Opprinnelsens bok, ikke sant?
Jo.
Husker dere ikke den delen hvor det står om Ortus Mallum?
Beklager, jeg kan den ikke utenat.
Å, stor bok med liten skrift og ikke mange bilder.
Ortus Mallum er all ondskaps fødested.
Avsnittet taler om et fjell som i et utbrudd begraver stedet
hvor all ondskap en gang utsprang.
Jeg spør bare fordi du nevnte et fjell som eksploderer i synet ditt.
Amelius, hva gjør du? Det er på tide å gå.
Jeg vet det.
De må få vite sannheten.
De finner ingenting. Alt vil bli ødelagt.
Notisblokka mi.
Jeg fikk en fantastisk idé i går kveld.
Vi tror vi kunne brukt ZPM-en på Odyssey.
Dessverre har den ikke nok kraft
til å drive et utgående ormehull i det uendelige.
Å kjøre hele Pegasus-greia igjen er kanskje ikke et alternativ?
Vi var heldige som unnslapp skrømtenes angrep den første gangen.
Men ved å bruke Odyssey
håper vi å kunne stråle fire Mark IX-atombomber strategisk
inn mellom superportens individuelle segmenter.
Forhåpentligvis vil de, uoppdaget, bli utløst ved enhver aktivering av porten.
Eksplosjonene vil da i teorien kunne skape en kjedereaksjon
som vil bruke de enorme mengdene med energi
som blir kanalisert inn i porten til å ødelegge den.
Ikke blås den til himmels enda. Vi kan trenge den superporten.
Dr. Jackson?
Antikkene hadde ikke med seg arken, sir.
Den er fortsatt i ori-galaksen.
Greit.
Jeg trenger bare å få klarhet i noen ting. Greit?
Det burde gå greit.
Så, du er kommandør i orienes hær?
- Jeg var. - Ja, var.
Så klart.
Så, hva gikk dine plikter som kommandør ut på?
Å følge priorenes ordre.
Å overvåke krigerne under min kommando.
Ja, riktig.
Bra.
Ser du? Ingen stor sak.
Greit. Vi går videre.
Mens du har vært her i vår galakse,
hvor mange uskyldige mennesker har du slaktet?
Jeg snakker personlig her.
Du holdt sikkert ikke tellingen,
så kanskje du bare kunne gitt meg et lite overslag.
- Hundrevis? Tusenvis? Enda flere? - Hva vil du meg?
Jeg vil du skal svare på spørsmålene mine.
Og jeg har en del av dem.
Ting som planer, taktikker, antall, opplæring,
alt som kan styrke forsvaret mot et angrep
-som kommer. - Jeg har fortalt det jeg vet.
Hvor mange uskyldige vil du si at du har slaktet
fordi de valgte å ikke tro på oriene?
- Hvor er Vala? - Hun taklet ikke å se på.
- Hørte du planen? - Tomin ønsker å bli med oss.
Han tror han kan ordne kontakt
med motstandsbevegelsen mot oriene.
Det kan kanskje være den beste måten å finne ut hva Ortus Mallum faktisk er.
Vi kan saktens trenge all den hjelp vi kan få,
forutsatt at oriene virkelig er døde, så klart.
Ellers ville det blitt et veldig kort oppdrag.
Utvilsomt.
General.
Oberst, jeg ga akkurat dr. Jackson de gode nyhetene.
Oppdraget har blitt godkjent!
Jeg trodde det allerede var godkjent.
Ingen oppdrag er godkjente før IOA offisielt skriver under på det.
Du har fått midlertidig kommando over Odyssey,
så lenge som denne operasjonen varer.
Betyr det at jeg er nødt til å sitte i stolen?
Det gjør det.
- Skulle ønske moroa sluttet der. - Sir?
Mr. Marrick vil overvåke oppdraget.
- Jeg er svært begeistret. - Ja. Jeg og.
Dette blir min første tur på en av krysserne våre.
Vi sees om bord, oberst. Dr. Jackson. General.
Kan jeg holde ham på lugaren?
Det er ditt valg, oberst.
En av de avgjørelsene man må ta som leder.
Takk, sir.
Inspeksjon før avgang.
Vi er klare til å dra, sir.
Greit.
Sett våpen til maks styrke.
- Sir? - Det var en spøk. Få den i gang.
Ingenting jeg har gjort siden jeg motsatte meg goa'uldene
vil gjøre bot for alle grusomhetene jeg før gjorde i deres navn.
Et sted dypt inni deg, visste du det var galt.
En stemme du ikke gjenkjente ropte at du måtte stoppe.
Du så ingen vei ut.
Det var slik tingene var.
De kunne ikke forandres.
Du prøvde å overbevise deg selv om at de du skadet fortjente det.
Du ble følelsesløs overfor deres smerte og lidelse.
Du lærte å sperre ute stemmen som talte imot det.
- Det er alltid et valg. - Helt klart.
- Jeg valgte å ignorere det. - Likevel sitter du her nå.
Jeg sitter her,
og jeg kan ikke tenke meg dagen jeg vil tilgi meg selv.
Fordi den aldri vil komme.
Andre vil kanskje prøve å overbevise deg om at de har tilgitt deg.
Det handler mer om dem enn om deg.
For dem er det en velsignelse å tilgi.
Hvordan kommer man seg videre?
Det er enkelt. Du vil aldri klare å tilgi deg selv.
Godta det.
Du skadet andre. Mange andre. Det kan ikke tas vekk.
Du vil aldri finne personlig gjengjeldelse.
Men livet ditt trenger ikke å ta slutt.
Det som er riktig, rettferdig og sant kan fortsatt råde.
Om du ikke kjemper for det du tror på, kan alt være tapt for alle andre.
Men kjemp ikke for deg selv, kjemp for andre,
andre som kan bli reddet gjennom din innsats.
Det er det minste du kan gjøre.
Ok, jeg tror vi er klare.
Start oppkopling.
Vi har en stabil tilkobling.
Hva?
Basert på det Daniel sa da han var prior,
var jeg sikker på det ville fungere.
Ja. Jeg tvilte ikke på det. Det er bare...
Nå som vi faktisk er her, er det ganske kult.
Ta skipet inn.
- Ser du det? - Hva?
Den gamle mannen? Hva med ham?
Ingenting.
Glad vi hadde denne samtalen.
- Går det bra? - Ja da.
Faktisk så får jeg følelsen av at vi er på rett spor.
Dette er Hertis.
Hertis, dette er Daniel. Vala, min kone.
Vi er fortsatt gift.
Vi kan snakke om det senere.
Tomin sier du ikke har hørt ryktet om at flammene til Celestis har dødd ut.
Jaså?
Forklarte Tomin også at vi ikke er herfra?
Det gjorde han.
Jeg er likevel overrasket.
Slike nyheter spres gjerne som en vind.
Mulig det.
Men Tomin forklarte kanskje ikke nøyaktig hvor langt vekk vi bor?
Priorene har sett på dette som et tegn på at oriene ikke er tilfreds.
De sier våre forsøk mot det onde korstoget ikke er nok.
At vi må gjøre mer.
Som jeg sa, mange flere skip har blitt bygget.
De er klare til avgang.
Tomin sa også at dere søker det sanne stedet til Ortus Mallum.
- Riktig. - Jeg er nysgjerrig,
hva får dere til å tro at et slikt sted virkelig eksisterer?
Tror du ikke alt som står i Opprinnelsens bok
er basert på en sann historisk hendelse?
Hva jeg tror er ikke saken her.
- Vil du jeg skal si hva jeg tror? - Nei.
Jeg vil at du skal bevise det.
Det kan vi godt.
Det er ruiner etter en landsby oppe i fjellet
som grenser til Celestis sine sletter.
Det antas å være stedet Opprinnelsens bok kaller
ondskapens fødested.
Det gir mening. Orienes etterfølgere bygget sin hellige by
på planeten hvor de tror deres guder seiret over alteranene.
Men Celestis er ikke på denne planeten.
Du brakte oss hit.
Om vi viser deg et kart, kan du vise oss
koordinatene til planeten hvor Celestis er?
Vi snakker om Vatikanet til orienes etterfølgere?
Hvis alle flammene har dødd ut,
har nok Merlins innretning virket, og oriene er døde.
Men det er ikke priorene.
Vi har ikke kommet så langt for å gi oss?
Mange ganger i historien,
er Ortus Mallums ruiner gjennomsøkt
av både orienes priorer og av dem som tror som oss.
Vi har lenge lett etter bevis for sannheten
om vår fortid, våre forfedre, og usannhetene i Opprinnelsens bok.
Ingenting har blitt funnet der.
Det er bra.
La oss håpe det betyr at det vi leter etter fortsatt er der.
Hvorfor ble jeg ikke informert om at noen visste noe nytt
om ori-hærens aktiviteter?
Jeg kalte på deg, men fikk ikke svar.
Vent litt.
Jeg trykket kanskje ikke knappen helt ned.
Jeg må ha sett dum ut der jeg sto og snakket med meg selv.
Du får unnskylde oss.
Oberst. Jeg trenger sikkert ikke minne deg på retningslinjene.
Vi skal alle finne arken, mr. Marrick.
For sent å kaste deg ut av laget.
Du ble gitt kommando over dette skipet,
noe av det mest verdifulle jorden har til rådighet
for å forhindre at flere av orienes skip kommer gjennom superporten.
Og det skal vi gjøre.
Har du eller har du ikke troverdig informasjon
om flere ori-skip som er i ferd med å dra?
Kom deg vekk.
- Instruksjonene var klare. - Vi er der ikke enda.
Major Marks, nye koordinater er lagt inn i navigasjonssystemet.
- Ta oss dit. - Ja, sir.
Du aner ikke hvor mye tid vi har.
Jeg vil ikke ofre oppdraget, jorden, eller galaksen for en skattejakt.
Så erstatt meg!
Du har myndigheten.
Kom igjen.
Erstatt meg.
Er du sikker på at du ikke vil ha stolen?
Nei. Den er din.
- Jeg støtter deg. - Takk.
Forslag til hvor å begynne?
Ikke egentlig.
ADVARSEL STRENGT BEGRENSET TILGANG
Går det bra?
Jeg tenkte på hva slags sted dette var.
Oberst Mitchell. Dette er major Marks. Kom inn.
Vi hører deg, Marks, fortsett.
Sir, noen har skrudd på Asgard-kjernen.
- Hva? - Hvem?
Trenger du virkelig å spørre?
Ifølge sikkerhetskortet som ble brukt, var det mr. Marrick,
men rommet er sperret og han svarer ikke på radioen.
Den kan ikke slås av på avstand. Hva driver han med?
Jeg vet ikke, men vi burde finne det ut.
Jackson! Teal'c! Vi må gå. Fortsett letingen.
- Hva er galt? - Marrick pønsker på noe.
Han har skrudd på Asgard-kjernen.
Det vil gjøre ori-skipene oppmerksomme på oss.
Ja, jeg tror det var planen. Vi tar oss av det. Dere andre, finn arken.
Marks, transporter oberst Carter og meg tilbake til skipet.
Det er SP-3, sir. Overføring fra P6X-437.
På skjermen.
General, en prior kom gjennom porten for 15 minutter siden
og sluttet umiddelbart kontakt.
Vet ikke hvordan, men han syntes å vite at vi var her.
Han sier han ikke vil skade oss,
men at han har en beskjed å bringe til lederne våre.
Hva er den?
Ville ikke gå inn på det, sir. Sier han bare vil overlevere det personlig.
Vil han gjennom porten?
Ja, sir.
Og vet han at det ikke akkurat gikk smertefritt for seg forrige gang?
Mer et spørsmål for prioren enn oss, sir.
Sant.
Han er ganske ubøyelig.
Sier det er avgjørende for menneskenes overlevelse påjorda.
Sier han vet at vi har teknologien
som midlertidig kan nøytralisere evnene hans.
Så han gjør det ja?
Ja, sir.
Nyheten om at SP-1 drepte en prior har visst blitt spredt.
Gi oss en time til å gjøre nødvendige forberedelser.
Ja, sir. Reynolds ut.
Åpne døra, mr. Marrick.
Tror du virkelig ikke vi kan omgå sikkerhetslåsen?
Svar meg, Marrick.
Du har satt dette skipet og alle om bord i stor fare.
Du vet at å aktivere Asgard-kjernen
vil varsle ethvert ori-fartøy om vår tilstedeværelse.
Jeg antar det er planen din, å tvinge meg til å ta affære mot dem.
- Carter? - Nesten.
Den vil ikke avslutte.
Nei.
Den lager noe virtuelt. Hva er det?
Vent og se. Den er snart ferdig.
Hva er det du prøver på?
Å gjøre jobben jeg ble sendt for å gjøre,
å stoppe videre invasjon av oriene.
Hvordan skal det å få oss drept og skipet ødelagt hjelpe med det?
Det er ikke planen, oberst.
Sier du det?
Vi er i ferd med å bli omringet av ori-skip,
så vi har to valg,
vi kan enten slå av den tingen og håpe på å stikke av fra dem,
eller vi kan bli her og slåss og tape stygt.
Der tar du feil.
Det finnes alltid flere alternativer. Du klarer bare ikke å se dem.
Jeg hater å være en festbrems, men dette er håpløst.
Jeg får ingen energi-avmålinger,
så bortsett fra å se under hver eneste stein på dette fjellet,
vet jeg ikke helt hva vi kan gjøre.
Eller vi kan vente på at Daniel får en av sine visjoner.
Folkens, jeg tror det er noe her.
Jeg tror vi bør gå ned der.
Dette er oberst Carter.
Vi trenger en ARG i Asgard-kjernerommet.
Ikke vær redd. Den er beskyttet av et kraftskjold.
Inntil videre!
Det vil ikke holde særlig lenge.
Vet du ikke hvor lang tid vi brukte på å utrydde disse krypene?
Nøyaktig hvorfor det vil være så effektivt til å nøytralisere ori-flåten.
Det er planen din? Er du sprøyte gal?
Ikke min plan. IOA sin plan.
I tilfelle superporten på denne siden var umulig å ødelegge,
ble en reserveplan konstruert.
Vi visste vi kunne tiltrekke oss oriene til Odyssey ved å skru på kjernen.
Ja, vi kan tape et storslått slag mot et stort antall av dem,
men vi vil klare å holde ut lenge nok
til å få replikatoren om bord på et av skipene deres,
slik at vi da, forhåpentligvis, klarer å flykte.
Og siden du til og med var uvillig til å ødelegge porten,
ga du meg ikke noe valg.
Vi kom her for å finne arken.
Ingen forventet at du skulle finne den.
Unnskyld?
Oriene forbereder seg på å dra. For alt vi vet er de allerede vekk.
Du kom åpenbart ikke på dette selv.
Hvem skrev dette programmet?
Er det så viktig?
Takk.
ARG-en vil ikke trenge gjennom skjoldet.
Når jeg skrur det av, så nøl ikke, og ikke bom.
Jeg bommer ikke.
- Zats har ingen effekt på dem. - Det har ikke denne heller.
Du trenger P90. Ikke la den slippe unna.
Hvorfor virket det ikke?
Den bestemte mottakeligheten ble programmert ut av denne versjonen.
Din sleipe drittsekk. Hvorfor fortalte du oss ikke det?
Dere hadde åpenbart ingen intensjoner om å la meg gjennomføre planen.
Får vi ikke stoppet den, vil den fortære skipet og reprodusere.
Jeg håper da det.
Takket være dere, er det eneste sjanse
til å infisere ori-flåten.
Og hva skal IOA gjøre
når replikatorene er ferdige med ori-flåten
og vil ta en tur tilbake gjennom superporten?
Forholdsregler er tatt for å hindre at det vil skje.
Selvødeleggelse.
Dere bygget inn en slags avsluttende kommando i programmeringen.
Som jeg sa. Det var ikke meg.
12 lag på to har blitt bevæpnet og søker nå fra topp til bunn.
Disse krypene er listige, kaptein.
De vil unngå områder på skipet med indre sensorer.
De er små nok til å bruke ventilasjonssjakter
eller gå gjennom vegger, og det er et tidsspørsmål
før vi har flere å hanskes med.
Vi skal finne den, sir.
Carter. Snakk til meg.
Asgard-kjernen var designet for å være brukervennlig.
Den som skrev programmet
trengte ikke mye kunnskap om replikator-teknologi.
De trengte bare forklare hva de ville skape,
-og kjernen fylte inn resten. - Og?
Dessverre betyr det at det fullstendige programmet
kun eksisterer i kjernedatabasen.
Altså må man beholde kjernen på
for å finne selvødeleggelseskommandoen.
Hvis den eksisterer.
- Hvor lenge? - Jeg vet ikke.
Jeg prøver å begrense søkeparameterne.
La oss glemme det faktum at vi står her
og roper og vinker til oriene.
De vet nok allerede posisjonen vår.
La oss fare inn i hyperrommet.
Der vil de ikke kunne angripe oss.
De kan spore oss i hyperrommet, og vi kan ikke bli der for alltid.
Tro meg, hvis vi ikke finner den replikatoren eller den kommandoen,
så vil det ikke ha særlig mye å si.
Hei, folkens, dette er Mitchell.
Vi må stråle dere om bord umiddelbart.
Vent. Ikke enda.
Vel, Marrick har aktivert Asgard-kjernen,
så vi forventer innkommende ori-skip når som helst nå.
Vi har et lite replikator-problem, så vi drar inn i hyperrommet
for å unngå skurkene mens vi ordner det.
Unnskyld, sa du replikator-problem?
Dessverre gjorde jeg det, ja.
Marks, transporter laget på planeten tilbake til skipet.
Så snart de er trygt om bord tar du oss til hyperrommet.
Jeg forsøker å transportere laget på overflaten,
men systemet reagerer ikke.
Jeg har ikke lenger kontroll over skipets datasystem.
- Den har plugget seg inn. - Det gikk fort.
Den har ikke mye å lære.
Alt om Odyssey og dets systemer
har blitt forprogrammert inn i replikatorens minne.
Jeg forsøker å isolere navigasjon og hyperfart-kommando,
og avgrense det til Asgard-kjernen.
Forhåpentligvis kan jeg ha litt kontroll herfra.
Jeg hjelper til med å finne det krypet.
Hva er en replikator?
Det ønsker du ikke å vite.
Ja, det er meg igjen,
din vennlige kommandør fra naboskipet.
Du har visst litt mer tid der nede.
Vi har litt problemer med stråle-greia for øyeblikket.
Du blir den første som får vite noe...
Greit, så... Videre.
Hva tror du, muskler?
Vent! Du kan ikke! Vi vet ikke hvor stabil denne tunnelen er.
Skal vi snu da, Daniel Jackson?
Fyr av.
Sir, vi har mistet all ekstern kommunikasjon,
og vi opplever spenningssvingninger i hele strømnettet.
Jeg forstår.
Daniel Jackson.
Her er det.
- Er du sikker denne gangen? - Definitivt.
Vi fant det.
Du viser stort mot ved å møte meg ansikt til ansikt, general.
Mot er bare nødvendig der man møter noe man frykter.
Uvitenhetens flammer brenner uten smerter.
Vokt deg for kraften, ellers vil den fortære deg før du aner det.
Du kan droppe svoveltalen din.
Hvis du skal fortelle meg at dere endelig vil ta jorda,
så vet jeg allerede det.
Det er ikke for sent.
Tillat meg å levere budskapet til deres verden
om at opprinnelsen er veien til frelse, og dere vil bli spart.
Selv om jeg lot deg si det du ønsker,
så tviler jeg på om min verden ville ha lyttet.
I så fall er dere fortapt.
Det kan så være,
men jeg tviler på det blir deres verk.
Jeg ville ikke ha vært så sikker.
Å? Hvorfor ventet dere så lenge da?
Jorda må jo være den mest tettbefolkede planeten i galaksen.
Så hva venter du på?
Dere har jo advart oss et par ganger, men alvorlig talt,
dere har vel mer å komme med enn det?
Vi som bare har vært en byrde for dere.
Vil du få meg til å tro
at dere bare har spart det beste til slutt?
Hva er galt? Dere er jo aldri målløse.
Her er hva jeg tror.
Denne manøveren stinker av desperasjon.
Dere er langt ifra sikre på seier.
Deres forsvar er sjanseløst mot orienes makt,
som vil regne apokalypse ned over...
Greit, greit. Her er en nyhet,
oriene er døde.
Vi drepte dem.
Sendte et våpen konstruert av en eks-antikk
gjennom superporten og utslettet dem alle.
Disse vesenene dere kaller guder,
de som løy for dere og manipulerte dere
for sine egne selviske, maktsyke grunner, er borte,
og alt du tror du gjør i deres navn er fullstendig meningsløst.
Jeg tok feil.
Du er ikke modig, general.
Du eier ikke fornuft.
Din planet vil brenne i alle mørkets dyp.
Det skal vi nå se på.
Det er én ting jeg vet helt sikkert.
Hvis vi drar til helvete, så tar vi dere med oss.
Så bryt ut i flammer, om du vil.
Jeg tror vi har sporetproblemet til bakre hjelpekontrollrom
på ditt nivå.
Oppfattet.
Alt personale, dette er oberst Mitchell. Jeg har den glede å melde at jeg har den.
Svarte.
Sam! De synes å leve opp til navnet sitt.
Definitivt mer enn én.
- Hvor mange? - Mange!
Originalen har nok omdannet seg til en dronning nå.
Men den er nok heldigvis stasjonær.
Andre replikatorer vil gi den råstoff
til å lage nye blokker.
Det er den vi er nødt til å lete etter nå.
Cam?
Daniel, slutt med oppstyret og åpne den.
Vent, vent!
Hva var det som skulle skje?
Ingenting. Jeg tror ikke den er skrudd på.
Kanskje den er ødelagt.
Kanskje strømlageret dens er tomt.
Den er millioner av år gammel.
Jeg tror ikke den er skrudd på.
Skru den på, da.
Jeg tror...
Det har noe å gjøre med disse symbolene.
De ser ut som knapper.
Kanskje vi skulle se nærmere på den på overflaten.
God idé!
Cam?
Cam, er du der? Vennligst svar.
Jeg beklager det der, Sam. Tom for ammo. Måtte gjemme meg.
Oppfattet.
Oberst, fire ori-moderskip på sensorene. De prøver å omringe oss.
Oppfattet. Entrer hyperrommet.
Odyssey, dette er Teal'c, kom inn.
Teal'c!
Jeg antar du ikke har funnet avslutt-knappen.
Nei. Om replikatorene vil angripe kjernen før eller senere,
vet jeg ikke hvorfor de drøyer.
Samler troppene?
Hva de enn gjør, før eller siden
vil de ta full kontroll over skipet. Og for å gjøre det
må de komme seg inn hit.
Vi burde hindre dem i å gjøre det.
Jeg har folk sittende fast overalt.
Replikatorer har sperret de fleste heiser og skott.
Prøver å begrense vår bevegelighet.
De har slått av mange av skipets datasystemer.
Det krever mye energi å reprodusere.
Jeg gjetter at dronningen har slått seg ned et sted nært hovedrøret vårt.
Plasser alt personell du har her.
Beskytt rommet for enhver pris.
Vi burde kanskje sveise døra igjen.
Da kommer du deg ikke ut.
Kommer replikatorer til kjernen, spiller det ingen rolle.
- Gjør det. Jeg skal finne dronningen. - Hvordan?
Bestemora mi sa: "Vil du ha honning? Følg biene."
Høres ut som en fin måte å bli stukket på.
Hei! Hallo?
Slipp meg ut herfra!
Noen!
Hjelp!
Daniel Jackson!
Vala Mal Doran!
Odyssey, dette er Teal'c. Kan dere høre meg?
Gode Gud.
Dine guder kan ikke redde deg nå, Daniel Jackson.
Det var bare et uttrykk for en generell misnøye.
Vær så snill, vis nåde.
- Enim lupin purnum pravus intus. - Enim lupin purnum pravus intus.
De kommer.
Carter, jeg fant den.
Den er i et adgangsrør i lasterom 3.
Flott. Kom dere ut derfra nå.
Skal jeg ikke sprenge den?
Ikke enda.
Den lager flere av de småkrypene akkurat nå.
Å ødelegge dronningen vil nok trekke
alle replikatorer om bord direkte til dere.
Ingen god idé før vi har en avslutnings-kode.
Sant.
Dessuten er de ikke på vei mot kjernen enda.
Da trenger vi kanskje distraksjonen for å dra dem vekk.
Oppfattet.
Programmet er enormt. Det kan ta uker å sjekke.
- Skumles. - Hva om jeg overser det?
Det er en baseerklæring.
Som den som ber dem reprodusere, men denne,
på en viss bølgelengde, gir dem ordre om å demontere seg selv.
Det burde være tydelig.
Hva er dette?
Så mye for de ryktene.
- Å nei. - Hva?
Jeg ba kjernen analysere programmet og søke etter kommandoen.
Den sier den ikke finnes.
- Kan vi skrive en? - Allerede i gang.
Godt å se deg, mor. Eller skal jeg kalle deg Vala?
Jeg tror du forsaket vårt blodsbånd forrige gang jeg så deg.
Ser ikke ut til at du har særlig mye blod igjen.
Du blir kanskje glad for å høre at Merlins våpen faktisk virket.
Oriene ble tilintetgjort.
Sier du det?
På en eller annen måte klarte du og menneskevennene dine
å ødelegge en ganske så stor gruppe med svært mektige opphøyde vesener.
Vi er ganske så bestemte av oss.
Som jeg sier. Du vet aldri hva du kan klare før du prøver.
Enig.
Du virker ikke særlig opprørt over det.
Nei.
Energien som gikk til oriene fra deres etterfølgere
pleide å bli spredd ut til mange.
Nå som jeg har blitt opphøyd, får jeg alt.
Hvis du ikke dreper oss alle først.
Synd jeg ikke kan bruke oppdagelsen din
til å overbevise alle i din galakse om å følge meg.
Det ville vært mer humant.
Ikke like moro, så klart.
Jeg vil ikke gi deg noen fikse ideer, men hvorfor kan du ikke bruke arken?
Det er bare ikke det samme.
Folk trenger å bli overbevist for å se meg for den jeg er.
En bortskjemt drittunge med gudekomplekser?
Mor, da.
Arken kan bare bli programmert til å få folk til å tro på noe som er sant.
Når de antikkene har blitt tilintetgjort, vil jeg få uovervinnelige krefter,
tilbedt av alle under meg.
En sann gud, etter enhver definisjon, ikke sant?
Jeg tror vi... Kom litt skjevt ut her.
Hvem er det jeg tror jeg lurer?
Jeg visste du var en drittsekk i det øyeblikket vi møttes.
Oberst, vi er snart tomme for ammo.
Vi kunne trengt den distraksjonen nå.
Oppfattet, Sam. Jeg jobber med saken.
Vi blir overmannet! Du må dra dem vekk!
Jeg jobber så fort jeg kan.
Ser du etter denne?
Oi. Mistet jeg den?
Vil du skru på den bryteren
og blåse oss begge i lufta?
Hvorfor trenger du å ta antikkene?
Seriøst. Hvor mange tilbedere trenger du egentlig?
Kan du ikke bare leve med det du har og være fornøyd?
Jeg mener, mora mi pleide å si til meg:
"Vala, lykke er ikke noe du kan kjøpe,"
eller, i mitt tilfelle, stjele.
Men poenget er vel...
De er en trussel mot meg.
De bryr seg ikke engang om deg.
De så oriene som en trussel, og gjorde ingenting.
Det var det du valgte å tro.
De ga deg midlene for å ødelegge oriene.
De vil ikke gi seg før de har ødelagt meg.
Jeg nekter å gi meg før de alle er utslettet.
Skulle ønske du ikke hadde arvet min bestemthet.
Sir, fjernsensorene plukket nettopp opp sju ori-moderskip
som kom ut av hyperrommet i solsystemet vårt.
Jeg har oberst Ellis her for deg.
General, vi kan se fienden.
De ser ut til å holde seg i posisjon, sir.
- Inntil videre. - Ja, sir.
Hvorfor det, tror du, sir?
Våpenplattformen i Antarktis
er ikke i stand til å forsvare planeten mot sju ori-skip.
Så hvorfor venter de?
Ja, sir.
Jeg vet ikke. Vær bare glad de gir oss litt ekstra tid.
OBERST ELLIS
Sir, gitt hvor underlegne våre våpen er,
ser jeg ikke helt hvor mye litt ekstra tid hjelper.
Hva kan på noen måte redde oss nå?
Jeg hadde håpet SG-1 kanskje ville dukket opp før eller siden.
Ja, sir.
Vi kommer uansett ikke til å gi oss uten kamp.
Landry ut.
Vi kom akkurat ut av hyperrommet.
Pussig. Jeg trodde ikke vi kunne få flere problemer.
Replikatorene tok tilbake navigasjonen og hyperfart-kontrollen.
Fire ori-moderskip dukket akkurat opp på sensorene.
Drep meg.
Tro meg, jeg prøver.
De gjorde dette for å få tak i selvødeleggelseskoden.
Hva er den? Si det.
Jeg vet ikke.
Den er på den andre siden av krystallen.
Det er ikke over.
Ikke gi opp.
Du er ikke Merlin.
Jeg er her for å hjelpe deg.
Så hjelp meg.
Du må finne styrken.
Nei.
Nei, nå er det nok.
Jeg er virkelig ikke i humør til å leke akkurat nå.
Du er ikke bare i fantasien min, og du er ikke Merlin.
Du er Morgan Le Fay.
Du fabler.
Merlin døde. Han ble ikke opphøyd.
Hans bevissthet forlot meg. Den er borte.
Antikkene ser gjennom forkledningen din.
Jeg vet jeg kan, jeg vet bare ikke hvorfor du tror det er nødvendig.
Du var en gang opphøyd. Du vet hvor innviklet det kan være.
Å blande seg med de lavere nivåene er ikke tillatt.
Ja, jeg vet det. Jeg gjorde det selv, mer enn én gang.
Det er forbudt å hjelpe meg,
og å la meg vite at du hjelper meg, det er enda verre.
Jeg gjorde det én gang, og de tok meg. Jeg ble sendt i eksil for det.
Likevel, her er du.
Merlin så oriene slik de var. Han visste de måtte stoppes.
Jeg var den som hindret ham i å gjøre det den første gangen.
Du holdt ham i live. Du hjalp oss å finne ham.
Jeg innså at han hadde rett.
Oriene ønsket å tilintetgjøre antikkene.
Enten de vil innrømme det eller ei, så reddet vi dem.
Jeg tror vi fortjener antikkenes hjelp som takk.
Det tror jeg og.
Så hjelp oss.
Jeg har gjort alt jeg kan.
Nei, du kan gjøre mer. Du kan gjøre mye mer, noe du er nødt til.
Ikke alene. Hun er for mektig for meg.
Hun?
Du mener Adria, ikke sant?
Hun tok på seg orienes kappe.
Ja, jeg var redd for det.
Hun har deres samlede kraft.
Så ta den fra henne.
Og ikke bare for vår skyld.
Jeg har distrahert henne.
Jeg hjalp deg da du trengte det. Jeg lover, jeg har gjort alt jeg kan.
- Nei. - Du trenger bare bruke arken på én prior.
Krystallene i sta vene deres er forbundet.
Det er slik dociene kommuniserer med hverandre.
Hvis du kan snu kun én av dem, vil Adrias kraft bli sterkt svekket.
Hvordan?
Carter, jeg håper du kan høre dette.
Selvødeleggelsesprogrammet er på den andre siden av krystallen.
Svarte.
Tomin.
Tomin, det er Vala.
Nei, kom igjen. Kom igjen.
Kom her.
Hør. Alt kommer til å bli bra. Jeg lover.
Klarer du å ta deg sammen?
Bra. Nå vil jeg du skal hjelpe meg å finne Daniel.
Jeg er her.
Går det bra med dere?
Jeg føler meg ikke så bra.
La oss finne arken.
Alvorlig talt.
Skjoldene er på 18 %. Hyperfart er fortsatt frakoplet.
Så forsvant hun plutselig,
som om hun hadde noe viktig å gjøre,
og da jeg snudde meg,
glødet sju av symbolene på arken.
Det var Morgan.
Hjelper hun? Da forstår jeg det ikke.
Hvilke sju symboler?
Du tror vel ikke jeg husker det?
Med to galaksers skjebne på spill,
forventer jeg at du husker det du mottok
-av et opphøyd vesen! - De glødet ikke særlig lenge.
Det var et sterkt lys. Jeg snudde meg, så
-at jeg var alene. - Hvilke?
Én her, to her, to her og to der.
Kom de i noen rekkefølge?
- Nei, alle på en gang. - Selvsagt.
Noen kommer.
Ok, sju symboler.
Bare gjett.
Verimas er sannhet på antikk.
Bra.
To her.
Eller ikke.
Dette er oberst Mitchell på Odyssey.
Vi overgir oss. Opphør ild. Jeg gjentar, vi overgir oss.
Sam, jeg tror ikke de vil stoppe.
Jeg får ikke hyperfarten tilbake i tide.
Vi kan ikke ta stort mer.
Det er over.
Dere kan ikke vinne.
Det er bare én vei.
Opprinnelsens kraft og ære.
Adria. Jeg er lei meg.
Skulle ønske ting var annerledes.
Jeg også.
Hva skal du gjøre nå?
Vi kommer åpenbart ikke til å bli enige.
Skal du drepe meg nå?
Nei! Du kan ikke ta kraften min.
Jeg tror vi akkurat gjorde det.
Dere vil alle brenne i den evige fortapelsens ild.
Ikke hvis jeg kan gjøre noe med det.
Du er ingen motstand for meg.
Jeg er det nå.
Mia clementia denar esto.
Hva?
Hva sa han? Jeg forstår ikke.
Han sa: "Vis nåde.
"Jeg var blind, men nå ser jeg."
Sam?
Hvorfor stoppet de?
Jeg vet ikke.
Men jeg er glad de gjorde det.
Det var opprinnelsen.
Hva var?
Nøkkelordet som aktiverte arken.
Jeg innså da Adria snakket,
at den antikke versjonen av ordet også betyr "sannhet" på eldre dialekter.
Jeg antar alteranene som bygget den må ha syntes det var ironisk.
Jeg begynner å lure på om ikke ironi er veldig overvurdert.
Har du ombestemt deg?
Nei.
Jeg forstår ikke.
Ta den.
Vi har noe å vise deg.
Hva er meningen med dette?
Se selv.
- Hei. - Hei.
- Hvordan gikk det? - Som fot i hose.
Daniel hadde rett.
Priorenes staver syntes alle å være forbundet.
I hver galakse.
Hva slags forbindelse de enn hadde,
så var den ganske begrenset.
Men da Daniel åpnet arken for prioren,
syntes alle å oppfatte beskjeden.
- Skipene trakk seg tilbake? - Jepp.
Synd jeg gikk glipp av det.
Hvor har du det?
Jeg har faktisk hatt det verre.
Når du blir bedre, vil tilsynelatende
IOA ha et møte med deg.
Sier du det?
Noe om en unnskyldning.
Jeg vet ikke. Det kan ta en stund før jeg er på beina igjen.
Ikke for lenge, håper jeg.
- Nei! - Å! Unnskyld.
Det går greit. Det gjør kanskje litt vondt.
Jeg skal la deg få hvile.
- Sam. - Ja?
- Hva er det i posen? - Oi, det glemte jeg nesten.
Jeg bakte disse til deg.
Makroner.
De er sikkert ikke like gode som dine bestemors.
Fin tilbakekalling.
Er kinnet greit?
Ja da.
Du kommer til å bli en stor leder.
Da jeg ble torturert av priorene,
ga opprinnelsens lære meg styrke som jeg trengte.
Det er fortsatt så mange ting ved den som betyr mye for meg.
Det er sikkert mye moral og visdom i den.
Det er derfor den var slik en effektiv felle for så mange mennesker.
Jeg tror, i prinsippet, at ideen om å forbedre seg selv,
og å søke opphøyelse på en eller annen måte,
er alt det dreier seg om.
Boka trenger bare noen revideringer.
Vel, det er helt opp til deg og ditt folk,
men jeg vil ydmykt få anbefale at det med å brenne mennesker
for å ikke være enige, bør være det første som forsvinner.
Kanskje noen fargebilder hadde gjort seg.
Jeg har ikke spurt, fordi jeg er redd jeg vet svaret.
Men nå som jeg skal dra...
Jeg vet ikke nøyaktig helt hvor min plass er,
men jeg håper den er her.
Tilgi meg.
Jeg vet jeg aldri kan gjøre godt igjen det jeg har gjort,
men jeg lover deg, at jeg vil bruke resten av livet på å prøve.
Jeg vet det.
Det samme vil jeg.
Det var jeg som fant den.
Jeg misliker også at vi ble tvunget til å bruke den,
men det var det beste.
Ingen som er uenige med deg.
Men det er farlig teknologi du lar slenge rundt.
Det er ikke opp til meg.
Hvis noen klarer å reprogrammere den,
eller at den faller i gale hender,
kan det bli det sterkeste våpenet noensinne.
Jeg er fullt klar over faren, og det samme er IOA.
Inntil videre blir arken nå studert i Area 51 . Det er alt jeg vet.
Jeg beklager, dr. Jackson. Jeg har gjort alt jeg kan.
Rart å ikke ha en svær, slem skurk å slåss mot lenger.
Ja. Sånn følte vi det da vi beseiret goa'uldene
og replikatorene den første gangen.
Vel, Jackson og Vala tok seg av det.
Hele greia med oriene var ikke vår skyld.
Bare ta skylda. Du blir vant til det.
Vi bidro mye til å fikse problemet.
Det gjorde dere.
Det er fortsatt mange planeter i vårt portsystem som er uutforsket.
Ja, la oss se hva slags mysterier P3K-546 har å by på.
Og hva slags skatter.
Noe vil helt sikkert dukke opp.
Walter, kjør på.